Adaptarea: Bubuloimare
VIATA LUI PI
Traducerea: Mihai-Liviu Deldegan
VIZIONARE PLĂCUTĂ !
Sincronizarea: sky www.titrări.ro
Deci, ai fost crescut într-o gradină zoologică ?
Născut si crescut...
În Pondicherry, fosta parte franceză din India.
Tata a detinut singur grădina zoologică.
Si am venit pe lume la scurt timp după ce un herpetologist,
care era acolo, a venit să verifice monitorizarea sopârlei de Bengal.
Mama si cu mine eram amândoi sănătosi,
dar săraca sopârlă a evadat,
si a fost călcată în picioare de niste cazuari care se băteau.
A fost karma, nu ?
Voia lui Dumnezeu !
Asta e aproape o poveste.
As fi zis că tatăl tău a fost matematician, din cauza numelui.
Curând după aceea, am fost numit după o piscină.
A existat o piscină numită "PI" ?
Stii, unchiul meu Francis, s-a născut cu prea multă apă în plămâni.
Se zice că medicul l-a înfăsurat cu un prosop în jurul gleznelor,
pentru a-i scoate apa.
Asta i-a dat un piept imens si picioare subtiri,
care l-au transformat într-un mare înotător.
Francis este unchiul tău, pentru că el zicea că era prieten cu tatăl tău ?
E unchiul meu onorific. Îl numesc Mamaji.
Cel mai bun prieten al tatălui meu, guru-ul meu la înot.
M-am antrenat cu el de trei ori pe săptămână la ashram.
Lectiile sale, aveau să-mi salveze viata în final.
O gură de apă nu-ti va face niciun rău.
Dar panicat vei fi !
Si aminteste-ti respiratia, nu-ti tine respiratia.
Bun băiat !
Sper că nu te deranjează că sunt vegetarian.
Nu, nu. Deloc.
- Si numele tău ? - Cum ?
Urmă să-mi spui cum s-a ajuns la numele tău, cred.
Oh, da ! L-am luat de la ceva ce Mamaji i-a spus odată tatălui meu.
Stii, cei mai multi turisti colectionează vederi sau cescute de ceai si bijuterii.
Dar nu Mamaji.
Mamaji colectionează piscine.
Înoată în fiecare bazin care-i iese în cale.
Într-o zi, Mamaji i-a zis tatălui meu că dintre toate piscinele din lume,
cea mai frumoasă a fost o piscină publică din Paris.
Că apa era atât de limpede,
încât ai fi putut face cafeaua de dimineată cu ea.
O singură baie acolo i-a schimbat viata.
Înainte de-a mă fi născut, el a spus:
"Dacă vrei ca fiul tău să aibă un suflet curat,
trebuie să-l luati într-o zi să înoate în "Piscina Molitor".
Si n-am înteles niciodată de ce tatăl meu a luat acest lucru mult prea în serios.
Dar a făcut-o !
Si am fost numit "Piscine Molitor Patel".
Imaginează-ti cum încercam să explic acest nume.
Abia am ajuns la vârsta de unsprezece ani.
Înainte de... - Hei, "Pisăciosule" !
Faci pipi chiar acum ?
Uită-te la el, face pipi.
Cu un singur cuvânt, numele meu a ajuns de la o elegantă piscină franceză
la o împutită latrină indiană.
Am fost "Pisăciosu'" peste tot.
Nu face pipi în curtea scolii !
Chiar si-un profesor a început să facă asta. Nu intentionat, desigur.
Si-atunci...
Ce-a făcut ca eprubeta să degaje gazul atât repede ?
Pisăciosu' ?
Si el a spus Pisăciosu', băieti.
Pisăciosu' !
Ajunge, terminati ! Hara ! Hara !
Când ne-am întors anul următor, în prima zi de scoală, eram pregătit.
Prezent, domnule !
Piscine Patel.
Bună dimineata.
Sunt Piscine Molitor Patel.
Mai multi sau mai putini stiu că:
"PI"
a saisprezecea literă din alfabetul grecesc,
este, de asemenea, utilizată în matematică pentru a reprezenta raportul
dintre circumferinta si diametrul oricărui cerc.
Un număr irational cu o lungime infinită, de obicei, rotunjit la trei cifre,
adică 3,14
PI.
Foarte impresionant... PI.
Acum stai jos.
- Arvelu Sami ? - Prezent.
Si de-atunci, ai fost PI ?
Ei bine, nu. Nu chiar.
Frumoasă încercare, Pisăciosule.
Dar am avut o zi întreagă în fata mea.
A urmat ora de franceză.
Mă numesc Piscine Molitor Patel.
Zis: PI.
Apoi geografia.
Acestea sunt primele douăzeci de zecimale ale lui Pi.
Ultima oră a zilei a fost matematica.
Încet ! Încet ! Mai încet !
4...
3...
7...
5...
8...
5... 8... 5... 8...
E-adevărat ! Stie atâtea zecimale !
La sfârsitul acelei zile, am fost PI PATEL - LEGENDA SCOLII.
Mamaji mi-a spus că esti o legendă si printre marinari, nu-i asa ?
Acolo, singur...
Oh, habar n-am cum să navighez...
Si-apoi n-am fost singur acolo. Richard Parker a fost cu mine.
Richard Parker ?
Mamaji, nu mi-a spus totul,
mi-a spus doar că ar fi trebuit să te uiti la cer când te-ai întors la Montreal.
Deci, ce făceai în Pondicherry ?
Scriam un roman.
Apropo, mi-a plăcut prima ta carte.
Deci asta nouă are actiunea plasată aici, în India ?
Nu, în Portugalia. Dar e mai ieftin să trăiesti în India.
Astept cu nerăbdare să o citesc.
Nu poti.
Am aruncat-o.
Doi ani am tot încercat să aduc lucrurile astea la viată, si într-o zi...
Spotter Caughin a murit.
Oh, îmi pare rău.
Asa că stăteam în cafeneaua aia din Pondicherry
într-o după-amiază sau dimineată, când
un bătrân de la masa vecină, a început o conversatie.
Da. Mamaji face asta.
Când i-am spus despre cartea mea abandonată, el mi-a zis:
Deci, un canadian care vine în India franceză,
pentru a căuta o poveste. Ei bine, prietene,
stiu un indian în Canada franceză, cu cea mai incredibilă poveste de spus.
Trebuie să fie soarta, ca voi doi, să fie musai să vă întâlniti.
Ei bine, n-am mai vorbit despre Richard Parker de atât de multi ani.
Deci, Mamaji ce ti-a spus deja ?
A spus că ai o poveste care mă va face să cred în Dumnezeu.
El ar spune asta si despre o masă bună.
În ceea ce-L priveste pe Dumnezeu, eu pot spune doar povestea mea.
Tu vei decide ce vrei să crezi.
Destul de corect.
Sa vedem atunci. De unde să încep ?
Pondicherry...
E Riviera franceză a Indiei.
În acest loc, cel mai apropiat de ocean,
ai putea crede că esti în sudul Frantei.
La câteva blocuri în interior, există un canal.
Doar dincolo de acesta, este Pondicherry-ul indian.
Si sfertul musulman al orasului este tocmai la vest.
Când Pondicherry-ul francez ne-a fost returnat în 1954,
orasul a decis că un fel de comemorări ar trebui făcute.
Tatăl meu a fost un om de afaceri istet.
A venit cu una.
Conducea un hotel, si i-a venit ideea să deschidă o gradină zoologică
în locul grădinii botanice de pe acel amplasament.
S-a mai întâmplat, ca mama să fie botanist în acea grădină.
S-au întâlnit, căsătorit,
iar un an mai târziu, fratele meu Ravi a venit pe lume.
Am sosit si eu la doi ani după asta.
Sună magic. Să cresti...
Amin.
Da, hai să mâncăm.
Nu stiam că hindusii spun Amin.
Hindusii catolici o fac.
Hindusii catolici ?
Ajungem să ne simtim vinovati în fata a sute de zei,
în loc de unul singur.
Dar esti în primul rând hindus.
Niciunul dintre noi nu-L cunoaste pe Dumnezeu
până când cineva nu ne face cunostintă.
I-am fost prezentat prima dată Lui Dumnezeu ca hindus.
Sunt 33 milioane de zei în religia hindusă.
Cum sa nu stiu pe câtiva dintre ei ?
L-am întâlnit pe Krishna, în primul rând.
Yashoda l-a acuzat odată pe copilul Krishna că a mâncat praf.
"Copil rau ce esti, n-ar fi trebuit să faci asta" !
Dar a făcut-o !
Si el i-a spus ei:
"N-am mâncat murdării" !
Yashoda a spus: "Nu ? Atunci..."
"Deschide gura" !
Si Krishna si-a deschis gura.
Si ce crezi că a văzut Yashoda ?
Ce ?
A văzut în gura lui Krishna, întreg Universul.
Zeii au fost super-eroii mei, cât timp am crescut.
Hanuman, zeul-maimută.
A ridicat un munte întreg pentru a-si salva prietena, Lakshmana.
Ganesha, cu capul de elefant,
riscându-si viata pentru a apăra onoarea mamei sale, Parvati.
Vishnu, sufletul suprem,
sursa tuturor lucrurilor.
Vishnu doarme, plutind pe undele de pe tărmurile oceanului cosmic,
iar noi suntem materia visurilor sale.
Spectacol.
Nu lăsati povestile si minciunile mestesugite să vă inducă în eroare.
Băieti, religia este întuneric.
Dragul meu tată se credea parte a Indiei celei noi.
În copilărie, a avut poliomielită.
S-a folosit de boală, întins în pat, răvăsit de durere, întrebându-se unde este Dumnezeu.
În final, Dumnezeu nu l-a salvat, medicina vestică a făcut-o.
Mama mea a mers la facultate si credea si ea
ca familia noastră este parte a noii Indii.
Dar apoi părintii ei au renegat-o, pentru că au crezut că s-a măritat cu Benito.
Religia a fost singura legătură pe care ea a avut-o cu trecutul său.
L-am întâlnit pe Christos pe munte, când aveam 12 ani.
Am fost în vizită la niste rude, care trăiau în zona culturilor de ceai din Munnar.
Am fost acolo a treia oară. Ravi si cu mine ne-am plictisit teribil.
Provocare ! Îti dau două rupii.
Du-te în biserica aia si bea apa sfintită !
Cred că ti-a fost tare sete.
Poftim.
Ti-am adus asta.
De ce ar face Dumnezeu asta ?
De ce-ar trimite pe propriul Său Fiu, să sufere pentru păcatele atâtor oameni ?
Pentru că ne iubeste.
Dumnezeu s-a apropiat astfel de noi oamenii, ca să-L putem întelege.
Nu-L putem întelege pe Dumnezeu, si nici perfectiunea Lui.
Dar putem să întelegem pe Fiul,
si suferinta Lui, ca si cum am fi frati.
Asta n-are niciun sens !
Să sacrifici un nevinovat, pentru a ispăsi greselile păcătosilor !
Ce fel de iubire e asta ?
Dar pe acest Fiu, nu mi L-am putut scoate din cap.
Dacă Dumnezeu e atât de perfect, iar noi nu suntem,
de ce ar vrea să creeze toate astea ?
De ce are El nevoie de noi, la toate ?
Tot ce trebuie să stii este că El ne iubeste.
Dumnezeu a iubit atât de mult lumea, ca ni L-a oferit pe singurul Său Fiu.
Cu cât îl ascultam mai mult pe preot, cu atât îmi plăcea mai mult, Fiul lui Dumnezeu.
Multumesc Vishnu, pentru că m-ai prezentat Lui Christos.
M-am apropiat de credintă prin hinduism, si am găsit iubirea Lui Dumnezeu prin Christos.
Dar Dumnezeu nu a terminat încă lucrarea Lui cu mine.
Dumnezeu lucrează pe căi misterioase.
Si asa mi s-a prezentat din nou,
de această dată, sub numele de Allah.
"Allah Akbar"
Limba mea arabă nu a fost niciodată foarte bună.
Dar sunetul si senzatia cuvintelor m-a adus mai aproape de Dumnezeu.
În rugăciunea "Salah", pământul atins devenea Pământ-Sfânt,
si am găsit un sentiment de seninătate si frătie.
Acest miel este desăvârsit.
Cel mai bun fel de mâncare posibil pe masă.
Sunteti cu totii absenti ?
Trebuie doar să te convertesti la trei religii diferite, Piscine,
si-ti vei petrece tot restul vietii în vacantă.
Ai de gând să mergi la Mecca în acest an, Swami Iisus ?
Sau la Roma, pentru încoronarea Papei Pius ?
Nu te prosti.
La fel ca si tine la cricket, Pi are propriul său interes.
Nu, Gita. Ravi are dreptate, stii ?
Nu poti urma trei religii diferite, în acelasi timp, Piscine.
De ce nu ?
Pentru că, crezând în toate, în acelasi timp,
este la fel cu a nu crede în absolut nimic.
E tânăr, Santosh. Îsi va găsi calea !
Si cum poate să găsească calea, daca nu-si alege un drum ?
Ascultă, în loc să sari de la o religie la alta,
de ce nu începi cu un motiv ?
În câteva sute de ani,
stiinta ne-a luat, de departe, mult mai putin în întelegerea universului,
decât religia în zece mii de ani.
Asta-i adevărat.
Tatăl tău are dreptate.
Stiinta ne poate învăta mai multe despre ceea ce este acolo,
dar nu ceea ce este aici.
Da. Unii mănâncă carne, altii legume,
nu ne asteptăm ca toti să fie de acord cu toate, dar...
Îi accept pe cei care nu cred în nimic sau cred în ceva în ce eu nu cred
decât să accepte totul orbeste.
Si asta începe cu gândirea ratională.
Ai înteles ?
Bine.
As dori să fiu botezat.
Deci, esti si crestin si musulman.
Si hindus, desigur.
Si evreu, presupun.
Ei bine, din moment ce predau un curs de Kabala la Universitate...
De ce nu ? Credinta este o casă cu mai multe camere.
Dar fără camere pentru îndoieli ?
Oh, ba da, o multime. La fiecare etaj.
Îndoiala este utilă.
Păstrează credinta vie.
Până la urma, nu-ti poti stii puterea credintei
până când aceasta nu a fost testată.
Unde-i Sothom ? N-ar trebui să fii aici fără el.
Nu te mai îngrijora.
L-am văzut făcând asta de o mie de ori.
Vreau să întâlnesc noul nostru tigru.
Pi !
Alo ? Richard Parker ?
Tigru ?
Richard Parker a fost un tigru ?
Da, a primit acest nume printr-o eroare de botez.
Un vânător l-a prins când era pui si se adăpa dintr-un pârâu.
Si l-a numit "Sete".
Când "Sete" a ajuns prea mare, vânătorul l-a vândut grădinii noastre zoologice.
Dar numele s-au inversat în hârtii.
Vânătorul a fost numit "Sete" iar tigrul a fost numit Richard Parker.
Am râs pe tema asta.
Dar numele a rămas blocat !
Să mergem...
Înainte să dăm de bucluc.
Vreau să-l văd mai de-aproape.
Nu sunt aici îngrijitorii !
Haide !
Hai si ia asta Richard Parker.
E pentru tine.
Nu !
Tu ai tărâte-n cap ?
Ti-ai iesit din minti ?
Cine ti-a permis să intri aici ?
Ai nesocotit tot ce te-am învătat vreodată ?
Am vrut doar să-i dau "bună ziua".
Crezi că tigrul e prietenul tău.
E un animal, nu un tovarăs de joacă !
Animalele au suflet.
L-am văzut în ochii lor.
Găsiti-l pe Selvan !
Sunteti sigur domnule ? Pi e doar un copil.
Fă-o ! Fă-ti treaba acolo !
Animalele nu gândesc la fel ca noi.
Oamenii care au uitat asta, practic, s-au sinucis. Ăsta-i tigrul !
Nu este prietenul tău !
Când te uiti în ochii lui,
vezi propriile emotii reflectate înapoi către tine.
Nimic altceva.
Prostovane ! Spune "îmi pare rău" !
Ce-ai făcut, Piscine ?
Stii ce a spus tatăl tău despre întoarcerea ta aici ?
Îmi pare rău.
Am fost...
La ce te gândesti ?
Chestia asta e între un tată si fiii săi.
Selvan, dă-i drumul !
A spus că-i pare rău. Îl vei speria pentru toată viata.
Îl voi speria ? Băiatul aproape că si-a pierdut bratul.
E doar un copil.
Va deveni un bărbat mai devreme decât îti imaginezi.
Si aceasta este o lectie pe care nu vreau ca ei să o uite vreodată !
Selvan !
... si astfel a pus tara în stare de urgentă...
Conform directivei, statele culturale domină...
Lucrurile s-au schimbat după ziua în care tata ne-a dat acea lectie.
Lumea a pierdut o parte din farmec.
Scoala era plictisitoare, nimic decât fapte, fractii si franceză.
Cuvinte si modele care au curs unele după altele fără sfârsit,
la fel ca porecla mea iratională.
ALBERT CAMUS - STRĂINUL
Am crescut agitat,
căutând ceva ce-ar fi putut aduce sensul, înapoi în viata mea.
Si-atunci, am întâlnit-o pe Anandi.
Mama m-a făcut să studiez muzica.
Într-o zi, a venit profesorul meu val-vârtej.
M-a întrebat dacă as putea să-i tin locul, să bat ritmurile pentru clasa de dans.
Nu !
Dacă nu vă concentrati, nu puteti exprima dragostea pentru Dumnezeu prin dans.
Simtiti-L din pământ cu tălpile.
Deschideti-vă "Gisauthon" la orizont.
Lăsati energia spirituală care trece prin voi, să iasă afară, în lume.
Expresia fetei, "Bineia".
Anandi, vino în fată, condu-le !
De ce mă urmăresti ?
Ce ?
M-ai urmărit.
Ce înseamnă asta ?
În dans, te-ai dus în postura "batanka",
ceea ce înseamnă pădure,
si-apoi ai făcut... ai făcut...
"Sanputa", ceea ce înseamnă ceva ce este ascuns.
Acum, pentru că ai făcut asta,
si-apoi ai făcut "Chatura".
Iar la sfârsit, ai făcut... acest lucru.
Niciuna dintre celelalte dansatoare nu a făcut asta.
Ce-ai vrut să spui ? Că "Zeul Iubirii" se ascunde în pădure ?
Nu, asta poate însemna si "Floarea de Lotus".
Florile de lotus se ascund în pădure ?
De ce s-ar ascunde o floare de lotus în pădure ?
Aceasta este Richard Parker.
Este cea mai magnifică creatură pe care am avut-o vreodată aici.
Uită-te la modul în care îsi întoarce capul.
Din afară, arată ca un dansator.
Nu, a auzit ceva.
Ascultă. Întelegi ?
Am vorbit despre asta de ceva timp.
Întelegi ce vreau să spun ?
Pi !
Îmi pare rău, ati fost...
Îngrijorat.
Pentru familia mea.
Pentru că animalele sunt mult mai valoroase în străinătate decât aici, în India.
Si dacă consiliul orasului va opri sprijinirea noastră,
chiar nu stiu ce vom face.
Deci, asta trebuie să facem.
Ai înteles ?
Îmi pare rău, despre ce vorbim noi aici ?
Plecăm din India.
Ce ?
Vindem grădina zoologică.
Grădina zoologică nu a fost niciodată a noastră, terenul apartine orasului.
Dar animalele sunt ale noastre.
Si dacă le vindem, vom avea suficient pentru a începe o viată nouă.
Dar unde vom merge ?
Viata noastră e aici, tată !
Canada.
Am niste posibilităti să muncesc în Winnipeg.
Vom transporta pe mare cele mai multe animale, le vom vinde în America de Nord,
si putem obtine pasapoarte pentru întreaga familie.
Deci... E stabilit.
Vom naviga ca Cristofor Columb.
Dar Columb a căutat India !
E foarte mult de lucru pentru a vinde o grădina zoologică.
Înainte de plecare,
Anandi si cu mine am avut destul timp pentru a ne rupe inima unul celuilalt.
Desigur, i-am promis că voi reveni într-o zi.
E ciudat...
Îmi amintesc totul despre ultima noastră zi.
Dar nu-mi amintesc să-i fi spus "Adio".
Pi ?
Se serveste cina jos.
Piscine.
Ai toată viata înaintea ta.
Facem asta pentru tine si Ravi.
Hai înăuntru la cina.
Vegetarian, vă rog.
Fiii mei si cu mine suntem vegetarieni.
Aveti ceva... Nu, nu, nu !
Fără sos.
Nu vrei sos ?
Nu. As dori o portie vegetariană.
Nicio problemă.
Scuzati-mă.
Doamna v-a întrebat dacă aveti vreun fel de mâncare vegetarian.
Aha. Văcuta care a produs acest ficat a fost vegetariană.
Porcul care a umplut acest cârnăcior a fost si el vegetarian.
Mda. Foarte amuzant.
Dar sotia mea nu mănâncă ficat.
Nicio problemă.
Atunci poate mânca cârnăciorul, orezul si sosul.
Dacă nu-i place, să-si gătească singură.
Cum îti permiti să-i vorbesti sotiei mele asa ?
Aveti aici orez.
Eu fac mâncare pentru marinari nu pentru mâncători de lapte-acru !
Ce-ai spus jegosule ?
Jos labele de pe mine !
Cine te crezi ? Esti un nimic, esti doar un servitor !
Eu hrănesc oameni iar tu hrănesti maimute !
Bună ziua.
Sunt un buddist fericit.
Asa că am mâncat orez cu sos.
Sunt sigur, sosul nu este de carne.
E gustos. Ati încercat ?
Nu-ti face griji.
Vom avea multe provizii proaspete după ce ne oprim în Manila.
De ce îi dai tranchilizante lui Suc-de-portocale ?
Ea n-o să ne provoace necazuri.
Stresul de călătorie nu este bun pentru animale,
si le ajută la răul de mare.
Nu e prea plăcut să facem curătenie,
după răul de mare a unui urangutan.
Nu-i asa ?
Tatăl meu a fost un om de afaceri.
El n-a îngrijit niciodată animalele, cu mâna lui.
Am realizat că plecarea din India a fost mai grea pentru el decât a fost pentru mine.
Deci ?
Da, am uitat ceva ?
Cred ca ai descris cadrul.
Până acum, avem un băiat indian numit după un bazin de înot francez,
si o navă japoneză, plină de animale, în drum spre Canada.
Da !
Acum trebuie să trimitem băiatul în mijlocul Pacificului, si...
Si să mă faci să cred în Dumnezeu.
Da. Vom ajunge si-acolo.
Eram plecati de patru zile din Manila, mai sus Groapa Marianelor,
cea mai adânc loc de pe Pământ.
Nava noastră, Simsum, împinsă si slefuită de împrejurări diferite
înainta si plutea cu încrederea lentă si masivă a unui bloc continental.
Ravi. Ai auzit asta, Ravi ?
Da, tu ce crezi ?
A fost un fulger, hai să mergem să vedem.
Esti nebun ?
Vrei să ne trăznească ?
Nu, va lovi puntea în primul rând.
Nu pune la încercare furtuna, Pi.
Uauuu !
Ura !
Furtuna Lui Dumnezeu !
Mamă !
Tată !
Ravi !
Iesiti afară ! Iesiti afară !
Vă rog salvati-mi familia !
Nu te speria, bine ? Rămâi aici !
Trebuie să-mi ajutati familia !
Trebuie să-i ajutăm !
Familia mea e acolo în spate !
Lasă-i acum !
Trebuie să plecăm !
Cine a dat drumul animalelor ?
- Trebuie să plecăm ! - Nu, te rog, tatăl meu !
Trebuie să mergem !
Hei ! Acolo ! Uită-te acolo !
Zebra ! Zebra !
Hei !
Aici ! Sunt aici !
Richard Parker ?
Nu ! Nu !
Nu ! Du-te de aici ! Du-te de aici !
Mamăăă !
Tatăăă !
Raviii !
Îmi pare rău !
Îmi pare răăăuuu !
Bine-ai venit pe punte !
Unde ti-e colacul de salvare, Suc-de-portocale ?
Nu-ti face griji. Pariez ca mama si tata l-au găsit.
Vor fi aici în curând.
Helooo !
E cineva !
Nu !
Opreste-te ! Nu ! Opreste-te !
Nu !
Îmi pare rău, Suc-de-portocale.
Nu am niciun medicament pentru tine contra răului de mare.
Este corect ?
Nu !
Nu ! Nu !
Haide !
Hai !
Numele meu este Pi Patel.
Am fost pe epava unui vapor.
Sunt pe o barcă de salvare, singur...
cu un tigru.
Vă rog trimiteti ajutor.
Doamne Dumnezeule !
Mă las în grija Ta !
Sunt robul Tău.
Orice-ar fi să fie, vreau să stiu.
Arată-mi.
Nu există linii.
Pune-ti refugiul în ordine, si începe lupta pentru supravietuire.
Stabileste-ti un program strict pentru mâncare, veghe si somn.
Nu bea urină sau apă de mare.
Fii tot timpul ocupat dar evită extenuările inutile.
Mintea poate fi tinută ocupată cu jocuri de cărti,
"douăzeci de întrebări" sau "Eye Spy".
Cântatul în grup este un alt mod de-a vă ridica singuri starea de spirit.
Spunerea povestilor este foarte recomandată.
Mai presus de toate, nu vă pierdeti speranta.
Putine lucruri pot submina starea de spirit mai tare decât răul de mare.
Valurile sunt mult mai puternic simtite
atunci când barca se întoarce lateral, pe sensul de deplasare al curentului.
O ancoră de apă
este folosită la tractiune pentru a păstra botul bărcii în directia vântului.
Utilizarea corectă a acestora poate creste controlul,
si reduce răul de mare pe timp de mare agitată.
Pentru naufragiatii,
care trebuie să împartă bărcile de salvare cu carnivore mari, periculoase,
este recomandabil să vă stabiliti teritoriul ca fiind al vostru.
Încercati această metodă. Pasul 1:
Alegeti o zi în care valurile sunt moderate, dar regulate.
Pasul 2: Asezati barca de salvare care se confruntă cu valurile,
într-o pozitie cât mai confortabilă posibil, fluierând continuu linistitor.
Pasul 3: Trageti barca de salvare lateral pe valuri,
însotind aceasta cu sunete agresive de fluier.
Cu suficientă repetare, animalul va asocia sunetul fluierului
cu disconfortul răului de mare.
Metode similare au fost folosite mult timp de către dresorii de circ,
care au greu, în general, acces la marea agitată.
Să sune trâmbitele !
Să înceapă tobosarii !
Pregăteste-te să fii uimit !
Organizat pentru distractia ta si pentru instruire.
Ceea ce-ai asteptat toată viata ta,
va începe curând !
Esti gata pentru un eveniment epocal ?
Foarte bine ! Îti ofer,
uimitorul tigru de Bengal !
Bună, Richard Parker.
Scuze pentru plimbarea legănată.
E al meu ! Ai înteles ?
Al tău ! Al meu !
Ai înteles ?
Pasul 4: Nerespectarea pasilor 1, 2, 3.
Aici, Richard Parker.
Am niste apă pentru tine.
În grădina zoologică, am hrănit tigri, în medie cu 5 kg de carne pe zi.
Richard Paker va fi înfometat în curând.
Tigrii sunt înotători puternici,
si dacă va deveni suficient de înfometat,
mă tem că putina apă dintre noi, nu va fi niciun fel de protectie.
Trebuie să găsesc o cale să-l hrănesc.
Eu pot mânca biscuiti, dar Dumnezeu a făcut tigrii, carnivori.
Deci, trebuie să învăt să prind peste.
Dacă nu o fac,
mă tem că ultima lui masă va fi un băiat vegetarian slăbănog.
Ai răbdare !
Ce să mă stiu face ?
Stai ! Să mă gândesc.
Două cutii de biscuiti...
93 cutii de apă...
Îmi pare rău.
Multumesc, zeule Vishnu !
Îti multumim că ai venit în formă de peste si ai salvat vietile noastre !
Îti multumim !
Sigur că am adus toti biscuitii si apa pe plută, cu mine,
pentru a le avea în conditii de sigurantă.
Nu le-am avut.
Foamea poate schimba tot ce-ai crezut vreodată că stii despre tine.
Poftim, e al tau !
Nuuu !
E-al meu !
Nu-mi mai pot risca viata de fiecare dată când urc la bord pentru provizii.
E timpul să stabilim ceva.
Dacă vom trăi împreună, trebuie să învete să comunice.
Poate că Jutbaka nu poate fi parte dintr-o echipă.
Dar, cu voia Lui Dumnezeu, poate fi antrenat.
Nu !
Bine.
Du-te, Richard Parker. Du-te !
Du-te acasă, te voi lăsa în pace.
Voi respecta asta. Îti promit.
Du-te ! Haide !
Da !
N-am crezut niciodată că niste fleacuri, ar putea să-mi aducă o atât de mare fericire.
Că doar câteva instrumente, o găleată, un cutit si un creion,
ar putea deveni comorile mele cele mai de pret,
că Richard Parker, care a fost aici, mi-ar putea aduce vreodată pace interioară.
Acum privind retrospectiv,
îmi amintesc ca el a avut o experientă mai mică a lumii reale decât am avut eu.
Am fost crescuti amândoi, într-o grădină zoologică, de acelasi stăpân.
Acum, orfani fiind,
am fost lăsati să ne confruntăm cu Stăpânul nostru final, împreună.
Fără Richard Parker, as fi murit până acum.
Frica mea de el m-a tinut treaz.
Având grijă de nevoile sale a dat vietii mele un scop.
Delfini.
Hei, Richard Parker !
Hei !
Mai presus de toate nu-ti pierde speranta.
La ce te uiti acolo ?
Vorbeste-mi !
Spune-mi ce vezi.
Moartea, atârna peste tot ce-am lăsat.
Scrierea o făceam poticnit, fragmentat.
Nu mai spun de vise. Vise zi si noapte iar realitate deloc.
O furtună, Richard Parker !
Nuuu !
Christoase ! Am nevoie de Tine, Doamne !
Doar două cuvinte !
Milostenie si îndurare !
Iesi afară !
Richard Parker ! Iesi afară, trebuie să vezi asta !
E frumos !
Salvează-te ! Va veni la noi !
E o viziune !
Haide, Aceasta e Dumnezeu, Richard Parker !
De ce l-ai speriat ?
Mi-am pierdut familia !
Am pierdut totul !
Mă predau ! Ce altceva mai vrei ?
Îmi pare rău, Richard Parker.
O să murim, Richard Parker.
Îmi pare rău.
Mamă...
Tată, Ravi.
Am să vă vad curând.
Poti să simti ploaia ?
Doamne !
Îti multumesc pentru că mi-ai dat viata asta !
Acum sunt pregătit.
Richard Parker.
Hei. Dati-vă jos de pe mine !
Ăsta-i patul meu.
A fost un dinte omenesc.
Nu întelegi că insula era carnivoră ?
Carnivoră ? Ca o capcană fluorescentă ?
Da. Întreaga insulă.
Plantele, apa din acele ochiuri de apa, terenul în sine.
În timpul zilei, acele smârcuri aveau apă proaspătă.
Dar în timpul noptii, un proces chimic transforma apa din smârcuri în acid.
Acid care dizolva acei pesti.
Tipătul suricatelor speriate care se adăposteau în copaci,
l-a făcut pe Richard Parker să sară în barcă.
Dar dintele de unde provenea ?
Cu ani în urmă, un amărât, la fel ca si mine,
trebuie să se fi trezit, el însusi naufragiat pe acea insulă.
Si ca mine, o fi crezut că s-ar putea să rămână acolo pentru totdeauna.
Dar tot ce insula i-a dat în timpul zilei, i-a luat înapoi pe timp de noapte.
Gândeste-te cât de multe ore a petrecut, având doar suricatele drept companie.
Cât de multă singurătate a luat cu el.
Tot ce stiu este că în cele din urma a murit,
si insula l-a digerat,
lăsându-i în urmă doar dintii.
Am văzut cum s-ar fi terminat viata mea, daca as fi stat pe insula aia.
Singur, uitat.
Trebuia să mă întorc la lume, sau să mor încercând.
Mi-am petrecut ziua următoare pregătind barca.
Am refăcut stocurile cu apă proaspătă,
am mâncat iarbă de mare până ce stomacul nu a mai putut primi nicio bucătică,
si-am adus atât de multe suricate câte am putut îndesa
în compartimentul etajat pentru Richard Parker.
Nu am putut pleca fără el, desigur.
Insula l-ar fi ucis.
Asa că am asteptat întoarcerea lui.
Stiam că nu ar fi întârziat.
Richard Parker !
Nimeni nu a mai văzut insula plutitoare de atunci.
Si nici nu vei citi despre acei copaci, în nicio carte de stiinte naturale.
Si totusi, dacă n-as fi găsit aceste tărmuri, as fi murit.
Si dacă n-as fi descoperit acel dinte, as fi fost pierdut, singur pentru totdeauna.
Chiar si-atunci când Dumnezeu părea să mă fi abandonat, El veghea asupra mea.
Chiar si-atunci când părea indiferent la suferinta mea, El veghea.
Si când am fost dincolo de orice sperantă de salvare, mi-a dat restul.
Mi-a dat un semn să-mi continui călătoria.
Dar când am ajuns pe malul mexican,
mi-a fost frică să părăsesc barca.
Puterile m-au părăsit, eram atât de slăbit.
Mă temeam că-ntr-o jumătate de metru de apă,
atât de aproape de eliberare, m-as fi înecat.
M-am luptat la mal, si-am căzut pe nisip.
Era cald si moale, ca si cum mi-as fi lipit fata de obrazul Lui Dumnezeu.
Si undeva, doi ochi erau zâmbitori, pentru că ajunsesem acolo.
Eram atât de epuizat, încât m-am miscat greu.
Si-asa, Richard Parker a luat-o înaintea mea.
Si-a întins picioarele, si a mers de-a lungul tărmului.
La marginea junglei, s-a oprit.
Eram sigur că avea de gând să se uite înapoi la mine.
Fluturându-si urechile pe cap, mândru,
că va duce relatia noastră la capăt într-un fel.
Dar el stătea cu privirea drept înainte, în junglă.
Si-apoi, Richard Parker, camaradul meu feroce,
înfricosătorul care m-a tinut în viată...
a dispărut pentru totdeauna din viata mea.
După câteva ore, un membru al speciei mele m-a găsit.
A plecat si s-a întors cu un grup care m-a luat de-acolo.
Am plâns ca un copil,
nu pentru că am fost coplesit de faptul că am supravietuit, desi am fost.
Am plâns pentru că Richard Parker m-a părăsit...
fără niciun fel de rămas-bun.
Asta mi-a zdrobit inima.
Stii, tatăl meu avea dreptate.
Richard Parker nu m-a văzut ca pe prietenul lui.
După toate prin care am trecut, el nici măcar nu s-a uitat înapoi.
Dar eu trebuie să cred că a existat mai mult în acesti ochi
decât propria-mi reflexie oglindită în mine.
Stiu asta, am simtit-o.
Chiar dacă nu o pot dovedi.
Stii, am lăsat atât de multe în urmă, familia, grădina zoologică, India, Anandi...
Cred că si întreaga viată a indienilor devine un act de renuntare.
Dar ceea ce ne va afecta totdeauna cel mai mult,
este că nu ne rezervăm un moment pentru a spune "Adio".
Nu mi-a fost dat niciodată să-i multumesc tatălui meu, pentru tot ce stiu de la el.
Să-i spun că fără lectiile sale...
n-as fi supravietuit niciodată.
Stiu că Richard Parker e un tigru, dar...
îmi doresc să fi putut spune: "S-a terminat, am supravietuit...
multumesc pentru că mi-ai salvat viata. Te iubesc, Richard Parker !
Vei fi mereu în inima mea.
Desi eu nu pot fi cu tine".
Nu stiu ce să spun.
E greu de crezut, nu-i asa ?
Dă mult de gândit...
ca să realizez tot ce s-a-ntâmplat.
Ce s-a-ntâmplat, s-a-ntâmplat. De ce trebuie să însemne neapărat ceva ?
O parte din toate astea pare incredibil.
Vezi, am fost singurul care a supravietuit de pe navă.
Compania maritimă japoneză a trimis doi oameni să vorbească cu mine,
în spitalul mexican în care eram la recuperare.
Încă mai am o copie a raportului.
Erau niste prime de asigurare de plătit.
Au vrut să afle de ce s-a scufundat nava.
Nu m-au crezut.
Mii de suricate pe o insulă plutitoare carnivoră,
pe care nimeni nu a văzut-o vreodată.
Da. Asa cum v-am spus.
Bananele nu plutesc.
De ce vorbesti despre banane ?
Ai spus ca urangutanul plutea pe un mănunchi de banane,
dar bananele nu plutesc.
Esti sigur de asta ?
Ba plutesc, încercati si voi !
În orice caz, nu suntem aici pentru a vorbi despre banane sau suricate.
Uite ce e, v-am spus o poveste lungă, si sunt foarte obosit.
Suntem aici pentru că o navă de marfă, japoneză, s-a scufundat în Pacific !
E ceva ce nu voi uita niciodată.
Mi-am pierdut toată familia.
Dă-i un pahar cu apă.
Nu vrem să te presăm.
Si ai simpatia noastră cea mai profundă.
Dar am parcurs un drum lung,
si tot nu întelegem de ce s-a scufundat nava.
Pentru că nu stiu !
Eram adormit, ceva m-a trezit,
ar fi putut fi o explozie, dar nu pot fi sigur.
Si-apoi nava s-a scufundat.
Ce altceva mai vreti de la mine ?
Povestea asta o să ne facă să arătăm ca niste prosti.
Avem nevoie de o poveste simplă pentru raportul nostru.
Una pe care firma noastră să o poată întelege.
O poveste pe care să o putem crede cu totii.
Deci, o poveste fără lucruri nemaivăzute înainte.
Asa este.
Fără surprize, fără... animale sau insule.
Da. Adevărul.
Deci... ce-ai făcut ?
Le-am spus o altă poveste.
Patru dintre noi au supravietuit,
bucătarul si un marinar erau deja la bord.
Bucătarul mi-a aruncat un colac si m-a tras la bord,
iar mama a avut loc lângă un mănunchi de banane din barca de salvare.
Bucătarul... era un om dezgustător.
A mâncat un sobolan !
Aveam suficientă hrană pentru câteva săptămâni,
dar el a găsit sobolanul în primele zile si l-a ucis,
l-a uscat la soare si l-a mâncat.
Un om rău, o brută.
Dar a fost si plin de idei.
A fost ideea lui să construim pluta pentru a prinde peste.
Am fi murit în acele prime zile fără el.
Marinarul chinez a fost acela care a adus orezul si sosul buddist.
Nu am înteles multe din ceea ce spunea, doar faptul că el suferea.
Îsi rupsese groaznic piciorul în toamnă.
Am încercat să-l îngrijim cât de bine am putut, dar piciorul s-a infectat.
Bucătarul ne-a spus că ar trebui să facem ceva, dar el... a murit.
Bucătarul a spus că-i va amputa el piciorul, mama si eu trebuia să tinem omul jos.
Si l-am crezut, trebuia să o facem.
Deci...
Continuam să spun "îmi pare rău, îmi pare rău".
El se uita doar la mine, ochii lui erau atât de...
N-am să înteleg cât de mult a suferit acel om.
Încă îl mai aud:
"Sunt un buddhist fericit, aveti nevoie de orez si sos".
Nu l-am salvat, desigur. A murit.
A doua zi dimineata, după ce bucătarul a prins prima sa doradă,
si eu nu întelesesem ce a făcut la început,
dar mama a înteles, si n-am mai văzut-o niciodată pe mama atât de furioasă.
"Nu mai plânge si fii fericită", a spus el.
"Avem nevoie de mai multe alimente sau vom muri, asta a fost ideea !"
Asta a fost ideea ? - A întrebat mama.
L-ai lăsat pe bietul băiat să moară doar ca să obtii momeală, monstrule !
A devenit furios, a început să-si arate pumnii ridicati spre noi,
si mama l-a pleznit puternic peste fată !
Am fost uimit !
M-am gândit că o va omorî chiar atunci.
Dar n-a făcut-o...
Bucătarul nu s-a oprit cu momeala... Nu se putea opri.
Marinarul...
a urmat aceeasi cale cu a sobolanului.
Bucătarul a fost un om plin de resurse.
O săptămână mai târziu, el...
a fost din cauza mea.
Pentru că n-am putut să tin tâmpita aia de broască-testoasă
mi-a alunecat din mâini, a scăpat, si s-a îndepărtat scufundându-se
si-atunci bucătarul, a venit si mi-a dat în cap.
Mi-au clăntănit dintii-n gură si-am văzut stele verzi.
Credeam c-o să mă lovească din nou, dar mama a început să dea cu pumnii în el,
si i-a strigat în fată: "Monstrule, monstrule".
A tipat si la mine, să merg pe plută.
"Nipola"
Am crezut că va veni cu mine, dar nu avea...
Nu stiu de ce nu am făcut-o să plece prima...
Cred că în fiecare zi...
Am sărit peste bord si s-a întors imediat ce bucătarul a scos cutitul...
N-am putut face nimic...
Nu m-am putut uita în altă parte...
Odată aruncat corpul ei peste bord,
rechinii au venit
si am văzut-o, au...
Am văzut...
A doua zi, l-am omorât.
Nici măcar n-a ripostat, stia că ar fi mers prea departe.
Chiar si după propriile standarde.
A uitat cutitul în barcă si i-am făcut ceea ce a făcut el marinarului.
A fost un om atât de rău, dar a fost deli...
El a scos răul din mine la suprafată !
Si-acum trebuie să trăiesc cu asta.
Am fost singur într-o barcă de salvare...
în derivă pe Oceanul Pacific...
si-am supravietuit.
După aceea, n-au mai avut nicio întrebare.
Anchetatorilor, nu părea să le fi plăcut povestea.
Mi-au multumit, mi-au dorit tot binele...
si-au plecat.
Deci, în povestea ta este...
Amândoi, zebra si marinarul...
si-au rupt piciorul.
Hiena a ucis zebra si urangutanul.
Deci...
Hiena este bucătarul...
Marinarul este zebra...
Mama ta este urangutanul.
Si...
tu esti...
tigrul.
Pot să te întreb ceva ?
Desigur.
Am spus două povesti despre ce s-a întâmplat pe ocean...
Niciuna nu explică ce a dus la scufundarea navei.
Si nimeni nu poate dovedi care e povestea adevărată si care nu e.
În ambele povestiri, nava se scufundă, familia mea moare, si eu am suferit.
Adevărat.
Deci, ce poveste preferi ?
Cea cu tigrul.
Aia e cea mai bună poveste.
Multumesc.
Asa e si cu Dumnezeu !
Mamaji a avut dreptate.
E o poveste uimitoare.
Chiar mă lasi să o scriu ?
Desigur.
Nu de asta te-a trimis Mamaji aici, la urma urmei ?
A sosit sotia mea.
Vrei să rămâi la cină ? E un bucătar incredibil !
Nu stiam ca ai o sotie.
Si o pisică si doi copii.
Deci, povestea ta are un final fericit.
Ei... asta depinde de tine.
Povestea e a ta acum.
"Dl Patel are o poveste uluitoare
de curaj si de rezistentă, fără precedent în istoria navigatiei.
Foarte putini oameni pot pretinde că au supravietuit atât de mult timp pe mare
si niciunul în compania...
unui tigru bengalez adult.
- Bună, tată. - Hai în casă.
Avem un oaspete. Să vi-l prezint pe Max.
- Bună ziua. - Bună ziua. Încântată să vă cunosc.
Adika
Ravi
Ati urmărit filmul VIATA LUI PI
Traducerea: Mihai-Liviu Deldegan
Sincronizarea: sky www.titrări.ro
Adaptarea: Bubuloimare